Актуальні проблеми профілактичної медицини
ПРОФІЛАКТИКА ТА НІВЕЛЮВАННЯ БОЛЬОВОГО СИНДРОМУ В ХІРУРГІЇ ГОСТРОГО ПАНКРЕАТИТУ
Ефективність профілактики та нівелювання больового синдрому вивчено у вибірковій групі пацієнтів із гострим панкреатитом у кількості 62 осіб віком від 43 до 67 років. Усіх пацієнтів поділено на дві групи. В основній групі (39) застосовано оригінальний спосіб мультимодального знеболення на основі поєднання аналгетика центральної дії нефопаму та нестероїдного протизапального засобу диклофенаку.У порівняльній групі (23) використовувались традиційні аналгетики та спазмолітики. Оцінено також спосіб знеболення з використанням сучасних коаналгетиків та спазмолітиків у таблетованій формі (32) в зіставленні зі звичайними методами знеболення (16). Аналгезивний ефект оцінювався за допомогою візуально-аналогової шкали болю (у балах) та рівня стресового гормону кортизолу у крові.Констатовано, що в основній групі пацієнтів уже із 30-ої хвилини відбувалось зниження інтенсивності болю від 19 ± 1,2 до 11 ± 1,4 балів (p < 0,05) з подальшим його цілковитим купуванням і зменшенням рівня кортизолу у крові від другої доби – 685 ± 24 nmol/L проти 1 041 ± 12 nmol/L (p < 0,01) з наступною остаточною нормалізацією. У порівняльній групі такої динаміки не спостерігалось. У разі використання схеми з таблетованими формами препаратів виявлялось зменшення інтенсивності болю з 19 ± 1,2 до 6 ± 1,2 балів (р < 0,05). Тобто запропоновані методи не тільки ефективно профілактували та нівелювали больовий синдром і відповідали сучасним тенденціям розвитку хірургічного лікування хворих на гострий панкреатит, зокрема принципу “Fast-track”-хірургії.
ПРОФІЛАКТИКА І ЛІКУВАННЯ ГІПЕРФЕРМЕНТЕМІЇ ТА ЕРОЗИВНО-ВИРАЗКОВИХ УРАЖЕНЬ ВЕРХНІХ ВІДДІЛІВ ШЛУНКОВО-КИШКОВОГО ТРАКТУ У ХВОРИХ НА ГОСТРИЙ ПАНКРЕАТИТ
Лікування гострого панкреатиту являє собою мультидисциплінарну проблему, у якій, поряд з операційно-хірургічними аспектами, не менш великого значення набувають компоненти консервативної медикаментозної та інфузійної терапії, спрямованої на основні патофізіологічні ланки виникнення та прогресування патологічного процесу. Розвиток гострого панкреатиту характеризується активізацією зовнішньосекреторної функції підшлункової залози з надмірною секрецією ферментів і виникненням гіперферментеміі. Окрім цього, серед низки місцевих ускладнень спостерігаються ерозивно-виразкові ураження шлунку та дванадцятипалої кишки, які також потребують медикаментозної корекції.Мета роботи. Обґрунтувати доцільність і визначити зміст антисекреторної терапії, спрямованої на пригнічення функції підшлункової залози й елімінацію органічних уражень початкових відділів шлунково-кишкового тракту у хворих на гострий панкреатит. Матеріали та методи. Методики антисекреторної терапії реалізовано у вибірковій групі хворих у кількості 73 осіб віком від 28 до 67 років. Усіх пацієнтів поділено на дві групи. В основній групі (46) антисекреторну терапію реалізовано з використанням препаратів – інгібіторів протонної помпи згідно з опрацьованими оригінальними методиками. У порівняльній групі (27) застосовувалися синтетичні аналоги соматостатину – октреотиди. Ефективність лікування оцінювалася за показниками рівня α-амілази в сечі. Характер і ступінь вираженості органічних уражень верхніх відділів шлунково-кишкового тракту та їхня динаміка внаслідок лікування виявлялися за допомогою езофагогастродуоденоскопії. Результати. Констатовано, що інгібітори протонної помпи сприяли статистично вірогідному зменшенню амілазурії вже на третю добу з 880,4 ± 20,2 до 612 ± 18,4 од. (р < 0,05) з остаточною нормалізацією її на п’ятий день – 430 ± 20,4 од. (р < 0,05). Призначення октреотиду приводило до нормалізації рівня α-амілази в сечі лише на п’яту добу – 910 ± 18,4 проти 452 ± 16,2 од. (р < 0,05).У 32 пацієнтів із виявленими езофагогастродуоденоскопічно ерозивно-виразковими ураженнями шлунка та дванадцятипалої кишки внаслідок терапії інгібіторами протонної помпи відбувалась елімінація зазначених органічних змін.Висновки. Антисекреторна терапія інгібіторами протонної помпи являє собою важливий компонент лікування гострого панкреатиту, який нормалізує рівень амілазурії та нівелює ерозивно-виразкові ураження шлунка та дванадцятипалої кишки.
ЕЛІМІНАЦІЯ НАБРЯКОВО-ЕКСУДАТИВНИХ ЗМІН ТКАНИН ПІДШЛУНКОВОЇ ЗАЛОЗИ ТА ЗАОЧЕРЕВИННОГО ПРОСТОРУ, ЯК КОМПОНЕНТ ЛІКУВАЛЬНОЇ ПРОГРАМИ ПРИ ГОСТРОМУ ПАНКРЕАТИТІ
Гострий панкреатит є основним видом гастроентерологічної патології з інцидентністю 13–45 випадків на 10 000 населення, водночас 270 000 пацієнтів потребують госпітальної допомоги. Клінічний перебіг набряково-інтерстиційного гострого панкреатиту й асептичного панкреонекрозу супроводжується розвитком набряків тканин підшлункової залози та жирової клітковини заочеревинного простору, які потребують нівелювання.Мета роботи. Опрацювати схему медикаментозного лікування набряків і набряково-ексудативних уражень підшлункової залози та м’яких тканин парапанкреатичного заочеревинного простору у хворих на гострий панкреатит.Матеріали та методи. Дослідження проведено в 64 пацієнтів віком від 37 до 69 років з інтерстиційно-набряковою і асептично-некротичною формами гострого панкреатиту з наявними набряками тканин підшлункової залози та заочеревинного простору. Діагноз захворювання встановлювався на підставі оцінювання клінічних, лабораторно-біохімічних та променевих (ультразвукове дослідження, комп’ютерна томографія) методик обстеження. Пацієнтам основної групи (38) призначались діосмін-гесперединвмісні лікарські засоби групи флавоноїдів згідно з оригінальним способом.У порівняльній групі (26) застосовувалось конвенційне лікування. В оцінюванні ефективності лікування враховувались клінічні та лабораторні дані, результати динамічної ультрасонографії, проби на гідрофільність тканин, наявність асептичності/інфікованості запального процесу. Визначення здійснювалось в динаміці – на 1-у, 3-ю і 5-у добу від початку лікування. Розрахунок середніх величин проводився у формі середньої арифметичної зі стандартною погрішністю (M ± m). Застосовувався критерій Стьюдента, статистично значущою приймалась різниця за P < 0,05.Результати. Констатовано позитивну динаміку клінічних проявів захворювання, рівня лейкоцитозу та локальної гідрофільності тканин в основній групі пацієнтів. За даними ультрасонографії спостерігалось статистично значуще зменшення розмірів набряку голівки, тіла (уже на третю добу) та хвоста підшлункової залози (на п’ятий день), а також передньо-задніх та верхньо-нижніх показників набряково-ексудативних змін клітковини заочеревинного простору. Асептичність запалення зберігалась у 74% випадків. Запропонований лікувальний алгоритм за асептичного панкреонекрозу з використанням протинабрякової терапії та інтервенційної ультрасонографії.Висновки. Протинабрякова медикаментозна терапія є важливим компонентом лікування набряково-інтерстиціальної і асептично-некротичної форм гострого панкреатиту.
ЕКОЛОГО-ГІГІЄНІЧНА ОЦІНКА СТАНУ ПИТНОЇ ВОДИ ОКРЕМИХ ТЕРИТОРІАЛЬНИХ ГРОМАД ЛЬВІВЩИНИ
Вода є стратегічним ресурсом, який забезпечує життєдіяльність населення та економічний розвиток суспільства загалом. Вирішення проблеми водозабезпечення було включено до Цілей сталого розвитку, які визначають пріоритет доступу до води для всіх до 2030 року для зниження соціальної та медичної нерівності. Через забруднення та виведення з використання значної кількості природних водойм можливості доступу до чистої води значно обмежились. Для нашої країни питання забезпечення питною водою набуває особливого значення в умовах війни РФ проти України. Дослідження показників якості води на відповідність санітарно-гігієнічним нормативам є необхідним складником пошуку й експлуатації можливих джерел водопостачання.Метою роботи було дослідження якісних показників питної води централізованого і відкритого джерел водопостачання для населення окремих територіальних громад Львівщини на відповідність національним і європейським регламентам. Експериментальними зразками були проби питної води з розподільчої мережі централізованого водопостачання (водозабір Стронятин) та відкритого джерела (урочище «Майдан»). Відповідність якості питної води санітарно-гігієнічним вимогам досліджували стандартизованими методами.Результати. Зважаючи на проблеми з водозабезпеченням, населення самотужки почало шукати екологічно чисті джерела водопостачання, які не лише придатні для питних потреб, але і мають оздоровче призначення. Якість питної води централізованого водопостачання із водозабору Стронятин не відповідала гігієнічним вимогам за органолептичними (присмак – 3 бали, в’яжучий), фізико-хімічними (жорсткість (13,44 ммоль/дм3), вміст заліза (1,8 мг/дм3), сухий залишок (1 080,0 мг/ дм3)) показниками та характеризувалася підвищеною електропровідністю (2 160 мкСм/см). Якість питної води відкритого джерела в урочищі «Майдан» за органолептичними, фізико-хімічними та санітарно-токсикологічними показниками відповідала вимогам національного та європейського реґламентів.Висновки. Результати досліджень можуть бути використані для прогнозування стану здоров’я населення та розроблення заходів покращання якості питної води та водопостачання територіальних громад реґіону.
HEMEROCALLIS CITRINА BARONI ЯК ПЕРСПЕКТИВНЕ ДЖЕРЕЛО БІОЛОГІЧНО АКТИВНИХ РЕЧОВИН З АНТИМІКРОБНИМ ВПЛИВОМ
Пошук альтернативних засобів з антимікробною активністю залишається акту- альною проблемою, особливо з огляду на зростання антибіотикорезистентності мікроорганізмів.Потенціал інтродукованих рослин для одержання корисних субстанцій використовується лише частково, зокрема видів роду Hemerocallis.Метою роботи було визначення антимікробної активності водних і водно-етанольних екстра- ктів листків і квіток Hemerocallis citrina Baroni та вмісту в них біологічно активних сполук.Матеріали та методи. Вміст фенольних сполук, флавоноїдів і гідроксикоричних кислот в екс- трактах листків і квіток Hemerocallis citrina Baroni визначали спектрофотометричними метода- ми. Антибактерійну й антифунгальну активність екстрактів визначали методом дифузії в агар.Результати дослідження. В екстракті листків, виготовленому із 60% водним-етанолом (ВЕ), вміст фенольних сполук і флавоноїдів був найвищим і становив 11,076 ± 0,093 мг·г-1 сухої маси в перерахунку на галову кислоту й 1,458 ± 0,08 мкг·г-1 сухої маси в перерахунку на кверцетин.Встановлено, що водні та водно-етанольні екстракти листків та квіток H. citrina спричиняли інгібування досліджуваних культур мікроорганізмів (бактерій Bacillus subtilis, B. brevis, B. cereus і дріжджів Candida pseudotropicalis і C. parapsilosis). Екстракти листків H. citrina, виготовле- ні з водним-етанолом, спричиняли менші зони інгібування (ЗІ) більшості тест-культур бактерій, ніж готові лікарські препарати – настоянка шавлії та хлорофіліпт. Екстракти квіток H. citrina мали виражену інгібувальну дію, спричиняли більші (до 2,4 раза) зони інгібування, ніж ротокан.Екстракт квіток H. citrina із 20% водним-етанолом спричиняв зони інгібування C. pseudotropicalis, які були в 1,9 раза більші, ніж від флюконазолу. За результатами кореляційного аналізу виявлено статистично достовірні зв’язки (р < 0,01) між зонами інгібування C. parapsilosis і вмістом фла- воноїдів екстрактів листків H. citrina із 60% водним-етанолом, а також між зонами інгібування C. pseudotropicalis і вмістом гідроксикоричних кислот екстракту листків H. citrina із 20% водним- етанолом.Висновки. Екстракти листків і квіток Hemerocallis citrina Baroni багаті на біологічно активні речовини, які впливають на мікроорганізми, тому дослідження вмісту біологічно активних речо- вин і їхніх біоцидних властивостей залишається перспективним, особливо з урахуванням пошуку їх використання як продуктів функціонального харчування.
ЗМІНИ ЕНЕРГЕТИЧНОГО МЕТАБОЛІЗМУ, ІНДУКОВАНІ СУМІСНОЮ ДІЄЮ ФТОРИДІВ ТА МАЛИХ ДОЗ РАДІАЦІЇ
Вивчення дії екологічних чинників і можливостей корекції їхнього впливу, особливо під час війни, не може відбуватися без урахування змін енергетичного обміну організму. Актуальною стала проблема впливу малих доз радіації водночас з іншими екологічними чинниками, з огляду на їхню можливу потенціювальну взаємодію. Досить розповсюдженими забруднювачами ґрунтових і питних вод є фториди, а надходження їх у високих концентраціях призводить до посилення процесів пероксидного окиснення ліпідів, зниження антиоксидантного захисту й інтенсивності поглинання кисню мітохондріями. Метою нашого дослідження було оцінювання стану енергетичного обміну в щурів із хронічною дією фторидів, що піддавались дії іонізуючого випромінювання. Хронічну фторидну інтоксикацію спричиняли щоденним пероральним уведенням натрію фториду в дозі 10 мг/кг упродовж 30 днів. На четвертому тижні введення натрію фториду здійснювали радіаційний вплив чотири рази (через день) у разовій дозі 0,25 Гр (поглинена сумарна доза – 1 Гр). У тварин із хронічною фторидною інтоксикацією зафіксовано порушення анаеробного енергетичного обміну, зокрема, вміст лактату знижений на 26,3%, пірувату – збільшений удвічі. За дії фторидів виявлено також зростання вмісту молекул середньої маси та збільшення Н2О2-індукованого гемолізу еритроцитів. Фракційне опромінення тварин у сумарній дозі 1 Гр спричинило зростання лактату у крові за високого вмісту піровиноградної кислоти, збільшення як гемолізу еритроцитів на 72%, так і вмісту молекул середньої маси на 25,4%, порівняно з контролем. Поєднана дія хронічної фторидної інтоксикації та малих доз радіації мала більш виражений ушкоджувальний ефект порівняно з одинарним впливом фтористої інтоксикації чи іонізуючого випромінювання. Зокрема, виявлено підвищення вмісту молочної та піровиноградної кислот у порівнянні з інтактними тваринами на 42,8%, у 2,2 раза відповідно. За сумісної дії іонізуючої радіації та фториду натрію суттєвий вплив на порушення енергетичного метаболізму виявляє іонізуюче випромінювання, а фторидна інтоксикація відображається в посиленні перекисного гемолізу еритроцитів, зростанні у крові вмісту молекул середньої маси.
ТОКСИКОЛОГІЧНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ МЕДИКО-САНІТАРНОГО НОРМАТИВУ ДОПУСТИМОГО ВМІСТУ АНТРАЛЮ® В ПОВІТРІ РОБОЧОЇ ЗОНИ
Антраль® – вітчизняний гепатопротектор для лікування гострих і хронічних гепатитів різного генезу, неалкогольної жирової хвороби печінки, а також препарат вибору за таких нозологічних станів, як атеросклероз, порушення згортання крові, цукровий діабет, ішемічна хвороба серця, обструктивна нефропатія, ускладнена інфекційно-запальним процесом тощо, за їх самостійного перебігу або на тлі хронічної патології печінки.В умовах хіміко-фармацевтичного виробництва Антраль® у вигляді аерозолю поступає в повітря виробничих приміщень і може негативно впливати на працівників, що зумовлює необхідність розроблення медико-санітарного нормативу допустимого вмісту в повітрі робочої зони.Метою роботи було експериментальне встановлення параметрів токсичності Антралю® з визначенням характеру біологічної дії на організм теплокровних тварин і обґрунтуванням гранично допустимої концентрації в повітрі робочої зони.Антраль® досліджували в гострих, підгострих і хронічних експериментах. Робота була проведена на лабораторних тваринах (білих щурах-самцях, білих мишах-самцях, мурчаках і кролях).Проведеними експериментальними дослідженнями встановлено, що Антраль® за параметрами гострої пероральної токсичності належить до 3 класу небезпечності, за параметрами гострої інгаляційної токсичності – до 2 класу небезпечності, не володіє шкірно-резорбтивною та місцево-подразнювальною дією за нанесення на шкіру та слизові оболонки. У тесті субхронічної токсичності виявлено середню кумулятивну активність Антралю®. Алергенна дія Антралю® в дослідах на тваринах не виявлена. Незалежно від дози Антраль® знижує виживання сперматозоїдів. Гранично допустиму концентрацію Антралю® в повітрі робочої зони обґрунтовано на рівні 5,0 мг/м3, аерозоль, 2 клас небезпечності.
ВПЛИВ ПСИХОЕМОЦІЙНОГО СТАНУ НА РОЗВИТОК І ПЕРЕБІГ ОНКОЛОГІЧНОГО ЗАХВОРЮВАННЯ
Натепер, за даними Всесвітньої організації охорони здоров’я (ВООЗ), онкологічні захворювання становлять одну з найпоширеніших причин смерті в усьому світі. Україна не є винятком, рак є серйозною медичною проблемою. В Україні рівень онкозахворювань зростає, вони стають усе актуальнішим завданням для системи охорони здоров’я країни. Важливо проводити регулярні медичні обстеження та своєчасно звертатися до лікаря за будь-яких підозр на онкологічні захворювання. Метою дослідження було проведення аналізу даних літератури щодо впливу психоемоційного стану на розвиток і перебіг онкологічного захворювання у хворих на рак. Матеріали та методи дослідження. Для аналізу інформації використовували матеріал, зібраний із багатьох баз даних (PubMed, SCOPUS, Web of Science, Google Scholar), бібліотек, щодо проблеми поширеності захворюваності на рак і особливостей сприйняття даного діагнозу, впливу психоемоційного стану пацієнта на перебіг захворюваності. Результати. Пацієнти, хворі на рак, часто стикаються зі стресом, тривогою, депресією, утомленістю, відчуттям втрати контролю та невпевненістю в майбутньому. Психоемоційний стан онкохворих може бути дуже складним і різноманітним.Тому важливо мати підтримку від родини, друзів і фахівців, як-от психологи та психіатри, які можуть допомогти управляти цими емоціями. Згідно з науковими дослідженнями, психоемоційний стан може мати вплив на розвиток і перебіг онкологічного захворювання у хворих на рак.Окрім того, стрес, депресія та інші чинники психічного здоров’я можуть впливати на імунну систему та загальний стан організму, що позитивно або негативно впливає на перебіг захворювання. Зв’язок між психічним станом і онкологічними захворюваннями є складним і багатогранним.Деякі дослідження показують, що позитивна психологічна підтримка може сприяти покращенню результатів лікування та якості життя пацієнтів. Водночас стрес і психічний дисбаланс можуть нашкодити фізичному стану хворих на рак. Тому гармонізація психоемоційного стану може бути важливим складником комплексного підходу до лікування онкологічного захворювання. Отже, важливо надавати психологічну підтримку пацієнтам, які борються з раком, з метою покращення їхнього фізичного та психічного стану. Також релевантною може бути участь у груповій терапії для людей, що переживають схожі випробування.
РЕГРЕСІЙНА МОДЕЛЬ РАННЬОЇ ДІАГНОСТИКИ ПРОФЕСІЙНОГО ВИГОРАННЯ ВИХОВАТЕЛІВ ЗАКЛАДІВ ДОШКІЛЬНОЇ ОСВІТИ
Робота присвячена питанням збереження ментального здоров’я вихователів закладів дошкільної освіти, що є важливим і актуальним у сучасних умовах, оскільки тільки здорові та мотивовані вихователі здатні створити позитивне навчально-виховне середовище для дітей, яке сприяє їхньому гармонійному розвитку та добробуту. Формування особистості дитини розпочинається в дошкільному віці, що є критично важливим етапом, оскільки саме в цей період закладаються основи емоційного й інтелектуального розвитку. Від якості виховання на цьому етапі залежить не лише майбутнє дитини, а й благополуччя суспільства загалом. Тому забезпечення належного рівня ментального здоров’я вихователів є необхідною умовою для ефективної педагогічної діяльності та розвитку здорової нації.Метою дослідження є побудова регресійної моделі з визначенням критеріально значущих тверджень опитувальника психологічної діагностики професійного вигорання “Maslach Burnout Inventory” (MBI-GS) для встановлення групи препатології у вихователів закладів дошкільної освіти міста Харкова.У рамках дослідження було проведено опитування 107 респондентів. Результати показали, що в більшості респондентів уже є сформовані симптоми, характерні для синдрому професійного вигорання.Запропонований математичний підхід дозволив виділити групу препатології серед вихователів закладів дошкільної освіти міста Харкова та визначити критеріально значущі твердження опитувальника психологічної діагностики професійного вигорання “Maslach Burnout Inventory” (MBI-GS).Найбільший вплив на прояви професійного вигорання у вихователів має шкала «Особисті досягнення». Коли вихователі бачать результати своїх зусиль, це посилює їхню мотивацію та позитивно впливає на працездатність. Водночас високі показники за шкалами «Емоційне виснаження» та «Цинізм» можуть вказувати на наявне емоційне виснаження та цинічне ставлення до роботи.Це дозволить обґрунтувати та реалізувати специфічні цілеспрямовані профілактичні заходи щодо розвитку синдрому професійного вигорання. Запропонований метод може бути використаний як швидкий і ефективний скринінговий інструмент для діагностики синдрому професійного вигорання, що сприятиме своєчасному втручанню та зниженню ризиків вигорання у вихователів закладів дошкільної освіти.
АНАЛІЗ ВИРОБНИЧОЇ КАНЦЕРОГЕННОЇ НЕБЕЗПЕКИ ДЛЯ ЗДОРОВ’Я РОБІТНИКІВ ВЗУТТЄВОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ
Онкологічна патологія, пов’язана з умовами праці, виникає внаслідок впливу канцерогенних агентів, присутніх у виробничому середовищі, навіть після припинення професійної діяльності. Приблизно 20% усіх видів раку пов’язано із чинниками ризику, присутніми на робочих місцях.Метою роботи було проведення аналізу наукових публікацій щодо професійних канцерогенних ризиків для здоров’я робітників взуттєвих підприємств. Матеріали та методи. Пошук було здійснено в базах даних “PubMed”, “Google Scholar” і “Scopus” за відповідними ключовими словами. Часовий інтервал пошуку – 2008–2024 роки.Результати. Установлено, що виробниче середовище на підприємствах із виготовлення взуття характеризується наявністю кількох типів канцерогенних агентів, як-от органічні розчинники, формальдегід, органічний пил (шкіряний, деревини), фарбники, що застосовують для обробки шкіри тощо. Професійний вплив цих полютантів за ізольованої чи комбінованої дії має доведений зв’язок з онкопатологією. Проте встановлення достовірного причинно-наслідкового зв’язку потребує врахування таких змінних, як тривалість та інтенсивність впливу чинників ризику. Найімовірнішими локалізаціями злоякісних новоутворень в органах-мішенях серед робітників взуттєвої галузі були кровотворна система, сечовий міхур і носова порожнина. Нетиповими видами онкопатології були рак щитоподібної, молочної залоз, особливо в робітниць, які контактували з органічними розчинниками, що зумовлені експозицією на робочому місці канцерогенних агентів. Поодинокі випадки раку ротової порожнини, глотки та гортані, зумовлені контактом зі шкіряним і пилом деревини, не мають статистичного підтвердження, необхідного для надійних асоціацій. Висновки. Послідовна стратегія оцінювання тягаря професійного раку у взуттєвій галузі має включати систематичний моніторинг канцерогенної небезпеки з метою визначення масштабу проблеми та розроблення профілактичних заходів, спрямованих на зниження онконебезпек для здоров’я робітників. Розширена співпраця між лікарями-профпатологами, дослідниками раку, промисловими гігієністами та роботодавцями матиме перевагу для проведення і оцінювання інформативних досліджень.
ПСИХОГІГІЄНІЧНА ОЦІНКА ВЛАСТИВОСТЕЙ ХАРАКТЕРУ І ПСИХІЧНИХ СТАНІВ СТУДЕНТІВ, ЯКІ ЗДОБУВАЮТЬ СПЕЦІАЛЬНОСТІ МЕДИЧНОГО ТА РЕАБІЛІТАЦІЙНОГО ПРОФІЛЮ
Вагому роль у процесі адекватного та неупередженого оцінювання особливостей перебігу психічної адаптації та процесів формування особливостей особистості сучасної студентської молоді відіграють наукові дослідження психогігієнічного змісту, які спрямовані на визначення властивостей характеру дівчат і юнаків і оцінювання особливостей їхніх провідних психічних станів.Метою дослідження є здійснення психогігієнічної оцінки властивостей характеру та психічних станів студентів, які здобувають спеціальності медичного та реабілітаційного профілю, їхніх особливостей у динаміці навчання.Матеріал та методи. Дослідження проводились на базі Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова з використанням психогігієнічних, психодіагностичних і статистичних методів.Результати. У процесі досліджень виявлено, що на початку проведення спостережень у структурі усередненого особистісного профілю на тлі середньонормативних значень показників серед здобувачів освіти, які здобували спеціальності медичного профілю, реєструвалась помірна перевага досліджуваних величин за шкалами іпохондрії (Hs), психастенії (Pt), шизоїдності (Se) та депресії (D), наприкінці їх – за шкалами паранояльності (Ра), іпохондрії (Hs), істерії (Hy), депресії (D) і шизоїдності (Se). Натомість серед здобувачів освіти, які опановували спеціальності реабілітаційного профілю, переважали показники за шкалами іпохондрії (Hs), психастенії (Pt), шизоїдності (Se) та депресії (D), наприкінці їх – за шкалами паранояльності (Ра), шизоїдності (Se), іпохондрії (Hs), депресії (D) та істерії (Hy). Отримані результати визначали і той факт, що для студенток, які опановували спеціальності медичного змісту, характерним було зменшення рівня вираження астенічного стану (р > 0,05), у студенток, які опановували спеціальності реабілітаційного змісту, спостерігались процеси зворотного змісту – рівень вираження астенічного складника психічної адаптації студенток поступово зростав (р < 0,05), отже, формувались ознаки суттєвого зниження розумової та фізичної продуктивності психічних процесів. Яких-небудь суттєвих змін з боку критеріальних показників депресивних особистісних проявів серед студенток досліджуваних груп не реєструвалось (р > 0,05).Висновки. У процесі проведених досліджень здійснена психогігієнічна оцінка властивостей характеру та психічних станів студентів, які здобувають спеціальності медичного та реабілітаційного профілю, у динаміці навчання.
ДИНАМІКА ЗАХВОРЮВАНОСТІ НА РЕСПІРАТОРНІ ІНФЕКЦІЇ З УРАХУВАННЯМ ВІКОВИХ ГРУП У ХАРКІВСЬКОМУ РЕҐІОНІ У 2022–2024 РОКАХ
У статті представлено результати аналізу епідеміологічних особливостей захворюваності на грип, гострі респіраторні вірусні інфекції (ГРВІ) та COVID-19 у Харківській області за період 2022–2024 років. Дослідження зосереджене на виявленні вікових відмінностей у динаміці захворюваності, що дозволило визначити ключові зміни у віковій структурі епідемічного процесу. Проаналізовано дані захворюваності серед дітей, підлітків і дорослих, зокрема у вікових групах 0–4 роки, 5–14 років, 15–17 років, 18–29 років, 30–64 роки та 65+ років, що дозволяє охопити всі вікові категорії та врахувати їхню специфіку. У результаті було виявлено, що структура захворюваності в постпандемічний період COVID-19 зазнала суттєвих змін, зокрема відбулося значне зростання захворюваності серед дітей і підлітків, особливо у вікових групах 5–14 років і 15–17 років.Серед дорослого населення, навпаки, відзначено зниження показників захворюваності. Це явище, імовірно, зумовлене поєднанням таких чинників, як масова вакцинація проти COVID-19, зміцнення імунного захисту дорослих унаслідок вакцинації та соціально-демографічні зміни, зумовлені масовою міграцією через воєнні дії.Проведений вірусологічний моніторинг дозволив з’ясувати етіологічну структуру респіраторних інфекцій, виявити поступове зниження ролі SARS-CoV-2 в загальній структурі захворюваності. Це супроводжується зростанням частки вірусу грипу типу А й інших респіраторних вірусів, що вказує на зміну панівних збудників у циркуляції респіраторних інфекцій. Отримані дані свідчать про поступове повернення респіраторних вірусів до передпандемічної етіологічної структури, водночас зростання захворюваності на грип серед дітей потребує особливої уваги.Результати дослідження можуть стати основою для покращення епідеміологічного нагляду та розроблення цільових профілактичних заходів, які враховуватимуть вікові особливості. З огляду на нові епідеміологічні реалії, дослідження підкреслює важливість адаптації системи охорони здоров’я до змінених умов для ефективнішого захисту дитячого населення та груп підвищеного ризику, що сприятиме покращенню профілактики та лікування респіраторних інфекцій в умовах сучасних викликів.
ЕТІОЛОГІЯ ТА ПАТОГЕНЕЗ ПЕРЕДЧАСНИХ ПОЛОГІВ
Передчасні пологи є однією з найбільш актуальних проблем у перинатальній медицині, оскільки вони залишаються однією з основних причин материнської та перинатальної смертності у світі. Це питання привертає значну увагу через серйозні наслідки як для матері, так і для новонародженого. Вивчення етіології та патогенезу передчасних пологів є важливим для виявлення чинників ризику, що призводять до їх розвитку, а також для розроблення шляхів ефективної корекції цих чинників. У науковій літературі виділяють безліч чинників, що сприяють виникненню передчасних пологів, серед яких інфекційні захворювання, порушення репродуктивної функції, анатомічні аномалії, хронічні захворювання, стреси й екологічні чинники. Зокрема, інфекційні чинники, як-от бактеріальні, вірусні та грибкові інфекції, можуть призвести до запальних процесів в організмі матері, що стимулює механізми передчасних пологів. Патогенез передчасних пологів охоплює низку біологічних механізмів, серед яких важливу роль відіграють запальні реакції, порушення гормональної регуляції, а також активація механізмів окситоцинової системи та маткової активності. Окрім того, погіршення якості життя, підвищений рівень стресу та недотримання здорового способу життя значно збільшують імовірність передчасних пологів. За статистикою, передчасні пологи трапляються в 5–10% усіх вагітностей, що становить приблизно 15 мільйонів випадків на рік у світі. В Україні цей показник також залишається на високому рівні – приблизно 6–8% усіх вагітностей. Тому важливим напрямом для подальших досліджень є розроблення більш ефективних методів профілактики, ранньої діагностики та лікування передчасних пологів, що допоможе значно знизити рівень материнської та перинатальної смертності, а також покращити загальний стан здоров’я матерів і новонароджених.Передчасні пологи є не лише медичною, а й соціальною проблемою, оскільки впливають на рівень здоров’я майбутніх поколінь і потребують значних ресурсів для лікування та догляду за недоношеними немовлятами. Вирішення цієї проблеми потребує комплексного підходу, що передбачає вдосконалення методів ранньої діагностики, розроблення ефективних профілактичних заходів, а також підвищення рівня медичної освіти й обізнаності населення щодо чинників ризику передчасних пологів.
ГІГІЄНІЧНА ОЦІНКА СПОЖИВАННЯ СТУДЕНТАМИ ОСНОВНИХ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ ТА СТРАВ
Одним із ключових елементів профілактики низки захворювань, особливо в період здобуття вищої освіти, є раціональне харчування. Мета дослідження полягала у вивченні та гігієнічному оцінюванні харчових звичок студентів медичної галузі впродовж навчального року та зіставленні отриманих показників з результатами аналогічних досліджень у Республіці Польща.Матеріали та методи. У дослідженні використовувався метод діагностичного опитування студентів-медиків за анкетою, яка складалась із 13 блоків запитань. Пропонувалось дати відповіді, що стосувались кратності споживання продуктів рослинного та тваринного походження, а також вказати основний асортимент готових страв у своєму харчуванні. Серед респондентів частка хлопців і дівчат становила 61,5 та 38,5% відповідно.Результати. Студенти не дотримуються якоїсь спеціальної дієти, за винятком двох осіб, які мають непереносимість лактози. Проведене дослідження показує, що половина учасників анкетування харчується тричі на день, частка осіб, що споживають їжу два, чотири або п’ять разів становить 29, 16 і 3% відповідно. У раціоні третини студентів свіжі фрукти представлені не менше як 3–4 рази на тиждень, жоден із респондентів не вказав на відсутність цих продуктів у своєму харчуванні. Натомість низькою є кратність споживання сирих і варених овочів. Серед обстежених студентів не виявлено вегетаріанців. Найчастіше кратність споживання м’яса, переважно курятини, перебуває в діапазоні від 3–4 до 5–6 разів на тиждень. Закономірно для нашого реґіону занизький рівень споживання риби. В осіб чоловічої статі серед гарнірів домінує картопля, не менше третини дівчат віддає перевагу рису, гречці або пшону. Декілька разів на місяць 55,5% опитаних відвідують ресторани швидкого харчування. За результатами порівняльного аналізу особливостей харчування студентської молоді України та Польщі встановлено, що в сусідній європейській державі вищий рівень споживання фруктів, овочів, риби, м’яса та ковбасних виробів, а також солодощів. Поміж здобувачів вищої освіти в обох країнах виявлено вірогідну різницю в періодичності використання у власному харчуванні фастфуду.Висновки. Представлене дослідження окреслює низку проблемних питань у харчуванні досить великої групи людей, які здобувають медичний фах у закладах вищої освіти. Установлено занизький рівень споживання українськими студентами сирих і свіжих овочів, риби, а також переважне приготування м’ясних страв із курятини, яка не вважається продуктом високої харчової цінності. Суттєвим недоліком харчування університетської молоді в Польщі є значна частка в раціоні продуктів з високим енергетичним складником, а саме ковбасних виробів і солодощів.Зазначені результати зумовлюють необхідність подальшого поглибленого вивчення харчових уподобань вибраних контингентів населення з метою активної промоції концепції адекватного та збалансованого харчування.
КЛІНІЧНИЙ ПЕРЕБІГ КАРДІОВАСКУЛЯРНОЇ ПАТОЛОГІЇ НА ФОНІ ХРОНІЧНОГО ОБСТРУКТИВНОГО ЗАХВОРЮВАННЯ ЛЕГЕНЬ
Часто в пацієнтів старше 40 років на фоні серцево-судинних хвороб виникає низка інших супутніх захворювань. Найбільш поширеним таким коморбідним станом є хронічна обструктивна хвороба легень (ХОЗЛ). За даними низки досліджень, пацієнти із хронічною обструктивною хворобою легень мають у 2–5 разів вищий ризик розвитку серцево-судинних хвороб.Метою дослідження було вивчення особливостей клінічного перебігу кардіоваскулярної патології на фоні хронічного обструктивного захворювання легень.Матеріали і методи. Обстежено 144 пацієнти, які перебували на лікуванні в центрі терапії лікарні святого Пантелеймона й мали встановлений діагноз артеріальної гіпертензії (АГ). Пацієнтів було розділено на дві групи: 1 група – 41 пацієнт, у яких було встановлено артеріальну гіпертензію, 2 група – 83 пацієнти, у яких було встановлено хронічне обструктивнк захворювання легень і артеріальну гіпертензію. Контрольна група складалась із 20 практично здорових осіб.Усім пацієнтам виконували загальноклінічні, лабораторні й інструментальні обстеження.Результати. Під час клінічного обстеження в пацієнтів були виявлені скарги на: важкість, біль у потилиці та лобній ділянці, миготіння мушок перед очима, головокружіння, шум у вухах, відчуття перебоїв у роботі серця, неприємні відчуття в ділянці серця, запаморочення, серцебиття, кровотечі з носа, постійну задишку, відходження мокротиння у значній кількості, швидку стомлюваність, загальну слабість, порушення сну.Виявлено достовірно вищу частоту дихання (p ˂ 0,001) та достовірно менші показники рівнів насичення крові киснем (p ˂ 0,001) у пацієнтів ІІ групи. Констатовано достовірне зростання рівня лейкоцитів (p < 0,01) у ІІ групі, що могло вказувати на загострення перебігу хронічної обструктивної хвороби легень. У результаті проведеного аналізу даних біохімічних показників виявлено достовірну різницю у двох обстежуваних групах у рівні СРБ (p < 0,05), що ще раз підтверджувало загострення перебігу хронічної обструктивної хвороби легень. За результатами ехокардіографії виявлено достовірну різницю в показниках розмірів лівого передсердя (р ˂ 0,05), у значеннях фракції викиду (р ˂ 0,05) у ІІ групі за коморбідної патології.Висновки. 1. У пацієнтів із кардіоваскулярною патологією на фоні хронічної обструктивної хвороби легень виявлено тенденцію до зростання рівнів лейкоцитів крові та С-реактивного білка, що могло вказувати на загострення в них перебігу хронічної обструктивної хвороби легень.2. Хронічне підвищення внутрішньогрудного тиску внаслідок обструкції дихальних шляхів призводить до суттєвих змін серцево-судинної гемодинаміки, що сприяє підвищенню артеріальної жорсткості. Про це свідчать статистично достовірні зміни показників ехокардіографії, зокрема збільшення розмірів лівого передсердя (р ˂ 0,05) у пацієнтів із поєднанням артеріальної гіпертензії та хронічної обструктивної хвороби легень.
ВПЛИВ СОЦІАЛЬНО-ЕКОНОМІЧНИХ ТА ТРУДОВИХ ФАКТОРІВ НА РЕПРОДУКТИВНЕ ЗДОРОВ’Я ЖІНОК У ПЕРІОД ВІЙНИ
У статті здійснено комплексний аналіз впливу соціально-економічних і трудових чинників на репродуктивне здоров’я жінок у контексті війни. Встановлено, що жінки, які перебувають у складних життєвих умовах, мають підвищені ризики репродуктивних порушень через негативні чинники, як-от високий рівень психоемоційного стресу, низький економічний статус, обмежений доступ до якісної медичної допомоги та несприятливі умови праці. Дослідження демонструє наявність значних відмінностей між жінками, які мають репродуктивні розлади, та тими, хто не стикається з такими проблемами. Основні відмінності полягають у рівні освіти, фінансовому стані, умовах праці та рівні соціальної підтримки. Аналіз психоемоційних чинників засвідчив, що високий рівень стресу, спричинений війною, може провокувати гормональний дисбаланс і порушення менструального циклу, що ускладнює здатність до зачаття та виношування вагітності. Соціально-економічна нестабільність також негативно впливає на доступ жінок до необхідної медичної допомоги та профілактичних заходів, що підвищує ризик розвитку гінекологічних захворювань. Водночас рівень освіти відіграє ключову роль у репродуктивному здоров’ї, оскільки більш обізнані жінки частіше використовують ефективні методи контрацепції, проходять профілактичні огляди та своєчасно звертаються до лікарів. Окрему увагу приділено впливу трудових чинників, як-от фізичне й емоційне навантаження, нестабільність зайнятості та відсутність соціальних гарантій. Виявлено, що жінки, які працюють у складних умовах, частіше мають проблеми із зачаттям і підвищений ризик ускладнень під час вагітності. У роботі підкреслюється необхідність комплексного підходу до підтримки репродуктивного здоров’я жінок, що передбачає розроблення державних і громадських програм, спрямованих на покращення економічних умов, розширення доступу до медичних послуг, реалізацію інформаційних кампаній і соціальних ініціатив.Запропоновані рекомендації можуть слугувати основою для розроблення ефективних стратегій зниження ризиків репродуктивних порушень у жінок у складних соціально-економічних умовах, що особливо важливо під час війни.